Afrikas+koloniherrer

=Afrikas koloniherrer= == Afrika er i dag kjent som mange britiske, franske, og mange andre lands kolonier. Dette handlet om at de ønsket å utvide territoriene sine, og dermed bli større land. Det ble heller ikke tatt hensyn til etnisk bakgrunn i disse oppdelingene, og dette førte til problemer i nyere tid 1]2].


 * Innhold**:
 * Hvem var koloniherrer?
 * Inndelingen av Afrika
 * Kontinentets preg av kolonitiden
 * Hva ble eksportert?
 * Ulikheter mellom landene etter koloniherre

Kappløpet om Afrika: Fra 1870 til 1914 forsøkte Europeiske stormaktene å sikre seg størst mulig herredømme over områder i Afrika. Disse områdene ble tatt over av kolonier gjennom blodige kamper mot de lokale innbyggerne i området. Gjennom slike kolonikriger klarte de ulike stormaktene i Europa å få politisk, økonomisk og militær makt over det meste av det afrikanske kontinentet. Frem til 1870 var det bare noen få, små områder langs kysten som var kolonisert. Fra før av bodde det bare innfødte på kontinentet. Utviklingen var kommet veldig kort, og europeerne hadde med sine moderne våpen som de hadde ingen problemer med å overvinne de innfødte. I 1870 var kappløpet om Afrika i gang, og i 1914 var det bare to land som ikke var europeisk styrt, Etiopia og Liberia. Det var særlig England, Frankrike og Portugal som kjempet mest om Afrika. Tiden mellom 1870 og 1914 var preget av en intens maktkamp og rustningskappløp i Europa. Denne maktkampen mellom de europeiske statene kulminerte i første verdenskrig. En del av maktkampen mellom stormaktene i Europa utspilte seg i Afrika. Hver stormakt hadde sine egne rasjonelle grunner til å sikre seg kolonier, men summen av alle stormaktenes frykt ble et irrasjonelt kappløp om makt som førte til et ukontrollert våpenkappløp og til sist første verdenskrig. De landene som var med på koloniseringen var blant annet: Storbritannia, Tyskland, Frankrike, Belgia og Portugal
 * Hvem var koloniherrer **

Da det meste av afrika var kolonisert i 1870-årene ble [|kolonikappløpet] så intens at mange ledere i Europa fryktet krig mellom kolonimaktene. Hvis dette hadde skjedd ville det også blitt krig i Europa. Dette ville statslederne unngå så de ble enige om å samles i Berlin for å ha et møte om problemet. Her møttes representanter fra landene som hadde vært med i koloniseringsarbeidet i Afrika. Til og med Sverige-Norge var tilstede, men ikke en eneste afrikaner. På denne konferansen ble På dette møte bestemte de øverste lederne og delte opp de siste delene av Afrika som ikke var kolonisert med “lineal”. De brydde seg ikke om hvilken etnisk bakgrunn de innfødte hadde eller hvordan naturen tillot det. Som dere ser på bilde under er det mange grenser som er lineære spesielt i nord.
 * Inndelingen av Afrika **

//Slik ble Afrika del mellom de sju store// //kolonimaktene i Europa i slutten av 1800-tallet.// //Det er to grå felt, det ene på vestsiden// //er [|Liberia] og det andre på østsiden,// //[|Etiopia]. Disse landene var selvstendige.//

Det er helt klart at Afrika i dag har preg av at det har vært under andres makt. Koloniherrene plasserte mange forskjellige folkeslag sammen i noen av kolonmedia type="youtube" key="mYwuXvA589A?fs=1" height="190" width="320" align="right"iene [|(og dette gjelder spesiel belgerne)]. Grensene er fortsatt det [|samme som under kolonitiden], og at flere folkeslag da skal kunne styre sammen er da omtrent satt til å måtte gi trøbbel. I dag er det blant annet flere kriger i Afrika; blant annet [|borgerkrigen i Somalia], eller krigen på 90-tallet mellom [|Hutuer og Tutsier i Rwanda]. Vi kan si at kolonitiden har holdt Afrika tilbake, og at folkeslagene som ble satt sammen ikke passet til å styre sammen. Afrika har også blitt fattigere ettersom koloniherrene tok verdien av eksportnæringen deres, og brukte den for å få egen inntekt. I dag kan vi si at de tidligere koloniherrene kjøper arbeidskraft og varer billig fra Afrika og Asia.
 * Kontinentets preg av kolonitiden**

Hotel Rwanda er en film om krigen mellom hutuer og tutsier i Rwanda.

I [|afrikanske kolonier] ble de utviklet varer kalt kolonivarer fordi koloniene var de eneste stedene som produserte disse. Kolonivarer var produkter som kaffe, kakao, sukker og tobakk. Grunnen til at disse varene ble så viktige var at [|rundt 1870] ble nye markeder viktige fordi mange land innførte vernetoll som gjorde eksport vanskelig. Samtidig hadde industrialiseringen og oppfinnelser laget et massivt behov for nye typer råvarer i industrialiserte land. Etter hvert sørget velstandøkningen i Europa for at varene bare ble mer og mer ettertraktede.
 * Hva ble eksportert? **

Slavehandel var også en viktig ”vare”. Omkring 9,5 millioner afrikanere ble solgt til både Sør- og Nord-Amerika. De ble lenket sammen og fraktet i skip der forholdene var svært dårlige, og mange døde underveis. Mannskapet var svært redde for smittsomme sykdommer og kastet derfor alle døde og syke over bord.

Konsekvensene av kolonialismen var mange, både kulturelle, økonomiske, sosiale og politiske. Kolonimaktene utviklet i liten grad infrastruktur, industri, utdanningssystemer, demokrati og nasjonal enhet innenfor grensene til koloniene. Det har ført til at mange av de tidligere koloniene har hatt vanskelig for å konkurrere på et fritt marked med industrialiserte land, også etter frigjøringen. Under [|Kolonitiden] var de fleste afrikanske landene under forskjellige Europeiske kolonimakter, det er kanskje derfor det er ulik arkitektur og kultur i disse landene. Byen Asmara, hovedstaden i Eritrea, er preget av en gammel fransk arkitektur, mens Etiopia var lenge under britisk styre, og innførte derfor noe av det systemet som fantes i Storbritannia på den tiden. Frankriket og Storbritannia har lenge vært motstandere, noe som også påvirket forholdet mellom Eritrea og Etiopia, også i dag. Belgia, som styrte over det som heter Kongo i dag, innførte et system som delte befolkningen i Kongo i to. Tutsier og hutuer. Siden den gang har disse vært motstandere og tusenvis av mennesker har blitt drept i kamper mellom [|hutuer og tutsier].
 * Ulikheter mellom landene etter koloniherrer **